Hej, Will.
-Hur är det, Lindsey? -Ska du gå på Lakers match?
Om ändå. Jag har inga biljetter.
Men vilken slump.
Här är jag, med två biljetter till Lakers match, och ingen att gå med.
Ha så kul ikväll, okej?
Synd att du inte kan. Det är på centercourt.
Vi kan åka i pappas limousine-
-och jag har pass till festen sen...
-...men, nej. -Vänta, stopp.
Vem är jag att vara så självisk?
Skulle ni kunna hämta mig vid åtta?
Bara för ikväll, du kan väl släppa ner hårbullarna?
Geoffrey, så fin du är idag.
Har du gjort något med ditt hår?
Ja. Jag slutade att dra ut det.
Vad vill du?
Okej, jag säljer godiset. De kostar bara fem dollar.
Fantastiskt. Med min lön-
-har jag råd med en i slutet av dagen.
Din stackars, patetiska gigolo.
Hur kan en man med självrespekt sälja sig så billigt?
Som om inte mamma säger det ofta nog.
-Jag pratade med Will. -Självklart. Varför skulle nån prata med mig?
Jag är bara en fattig, ödmjuk tjänare.
Carlton, vad gör det för skada?
Lindsey kan bara inte motstå mig. Detta är bara en Laker-match, du vet?
Och du vet väl vad de säger om killar med stora öron?
Att de kan flyga?
Vivian, jag vill inte tala om detta.
Philip, men varför ville du inte kandidera?
Han är rädd för att knäcka betongen.
Will, de allierades politiska koalition bad din farbror...
-...kandidera för överdomstolsdomare. -Ja.
De där idioterna försöker få bort domare Robertson.
Jag kan inte tro det. Domare Robertson?
Hade de fräckheten att försöka göra det mot Robertson?
Vem fan är domare Robertson?
Din farbrors mentor, och en ganska färgstark person.
Han var lite excentrisk.
Men han lärde mig ordet "rättvisa" innebörd.
Ibland då jag inte trodde-
-jag skulle klara av skolan lät han mig inte ge upp.
Jag hade inte klarat studierna utan honom.
Vad gjorde han? Breddade korridorerna?
Den var bra.
För din information...
...han lärde mig inte bara andan, men lagens bokstav.
Gud välsigne honom.
Och det är en förolämpning att försöka få bort honom, från hans ämbete.
Vad tror du, Will?
Jag tror inte att jag skulle ha sagt något om korridorer.
Tittade alla på LA:s favoritväderflicka idag?
Nej.
Nåväl. Jag var ljuspunkten, som vanligt.
Jag bar min nya Versace.
Så hur blir vädret imorgon, älskling?
Är jag synsk, eller?
Snälla, låt mig öppna den här gången.
Hilary.
Du är så vacker idag.
Jag föddes vacker. Vad är det du säljer?
-Du får 10 procents rabatt. -Jag tar två stycken.
Herr William, ms Lindsey vill träffa dig.
Ms Lindsey, så opassande. Jag kan inte...
Det är ju Ben!
Tack.
-Lindsey, vad gör du här? -Will.
Så talar man väl inte till en gäst.
Vivian, Wills faster. Trevligt att träffas.
Trevligt att träffa dig med. Will, kan vi prata?
Visst, dummer... Gumman. Ursäkta.
Lindsey, vad är det?
Jag hade kul häromkvällen. Det var magiskt.
-Vad gjorde du då? -Jag menar oss.
Jag ville inte att det skulle ta slut.
Men så är det med kvällar, ibland.
Lyssna, Will.
Vi hade så kul häromkvällen att jag undrar om vi två kunde-
-umgås lite.
Lindsey. Jag hade gärna gjort det. Men-
-jag har andra plikter och åtaganden.
Jag har en guldklocka.
Nå, vad sägs om en liten tackkyss?
Tack.
G, här är grädden du ville ha till middagen.
Vem sa att det var till middagen?
Du, Carlton, vad är klockan? Ursäkta, jag glömde nästan.
Jag bär ju bara den finaste klockan som någonsin gjorts.
Den här guldmodellen gjordes i Schweiz av de bästa hantverkarna.
Tiden är exakt på tre sekunder när, per år.
Tjusig Casio.
Will, du är bara en slampa.
En sköka, en kärleksslav, sans kärleken.
Ursäkta, Carlton, jag kunde inte höra. Min jäkla klocka tickar så högt.
Du har bara inte modet att säga nej.
Snälla. Jag har inget val. Jag är den utvalde.
Ta Moses, till exempel.
När de bad honom dela Röda havet, sa han: "Nej, bygg en damm istället"?
-Vivian, ser jag okej ut? -Philip, kan du slappna av lite?
-Vi har bara middagsgäster. -Det är inte så bara.
Det är domare Robertson.
Han har gjort mycket för mig. Detta är min chans att återgälda honom.
Älskling, det blir bara en grytstek.
-Är domaren här ännu? -Nej, gumman, inte än.
Bra, då hinner jag plantera detta.
-Hilary, vad är det? -Avlyssning.
De gav mig det på redaktionen.
Får jag något om domare Robertson-
-kan detta ge en stor befordran.
Rena Deborah Norville, förutom att jag har ett jobb.
Hilary, glöm det.
Han är vår gäst.
Vi ska visa honom den respekt han förtjänar.
Här kommer domaren.
Här kommer domaren. Ordning i domstolen!
Här kommer domaren.
Det skulle inte skada, med ett leende.
Domare Robertson, så trevligt, sir.
Det är så lätt att se dig, Philip.
Du har visst inte klivit upp på rättvisans vågskål, på länge.
Hörde du? Han...
Jag skrattar åt nåt som hände igår.
Jag är klar nu.
Jag minns dig. Du är Carlton.
Jag har känt dig sedan du var så hög.
Inget fel på hans minne.
Det stämmer. Glöm allt du har hört om mig.
Det är kanske snö på taket, men det finns fortfarande eld i spisen.
Och hej, Vivian.
Philip, din fru blir alltmer ungdomlig för varje år.
Nej, ursäkta, domaren, det är min dotter Hilary.
Detta är min fru, Vivian.
Du har åldrats.
Och vad fan är det du har på dig?
Vi kan väl gå hit bort?
Middagen är serverad.
Benson.
Jag visste inte att du var en riktig butler.
Domare Robertson är ju ganska speciell.
Faster Viv, varför kallade han dig Weezie?
Ledsen, Philip, men han är bortom excentrisk.
Jag bad honom att skicka saltet. Han sa åt mig att gå.
-Han skämtade, Vivian. -Philip, han krossade ett fönster.
Vilket sexistiskt svin.
Det är inte sant. Han är för.
Han sa att enda valet en kvinna ska ha-
-är med, eller utan ljuset tänt.
Det är snuskigt. Ljuset ska ju vara släckt.
Tro mig, min son.
Den enda gången en kvinna ska sitta-
-är när hon väntar på en buss.
Så fånigt. Tänk om hon serverar coleslaw på en picknick?
Poäng till dig. Du har förutsättningar att bli en bra domare.
Domare Robertson-
-du berättade ju om ditt senaste domslut.
Ja, det var en pojke i rätten, nyligen.
Utan övervägande bevis åt nåt håll.
Det var ett tufft beslut, men till sist måste jag döma.
-Hur dömde du? -Jo, åklagaren var en snygg tjej.
Så när jag hade dömt till hennes fördel, dömde hon till min med.
Jösses, så sent det är.
Låt mig följa dig till bilen.
Bra, du minns kanske var jag parkerade.
-Hej, Will. -Lindsey, hur är det?
Will, jag undrar om du skulle vilja gå med mig, på "höstdansen".
Du, Lindsey, jag...
Du har varit mycket generös, men jag kan inte...
En motorcykelhjälm.
Men, Lindsey, jag kan inte ta emot...
Wow, en mc-jacka med Malcolm på.
Jag kan åka och vara rättrådig, samtidigt.
-Men, Lindsey, jag... -De passar din nya Harley-Davidson.
Vad tänkte du säga?
Tack.
Säkert, som om ni inte skulle ta emot det.
-Will. -Hej.
-Hur hamnade den här? -Var bara lugn, faster Viv.
Jag var försiktig när jag körde genom huset.
-Jag menar var den kommer ifrån? -Harley-fabriken.
Du fick den av Lindsey, eller hur?
Vad jag vill veta är vad hon får i gengäld?
Så många åkturer hon vill, tant Viv.
Du agerar som en hallick.
Nej, vänta nu. Det är inte rättvist, faster Viv.
Skulle en man köpa till en kvinna-
-skulle väl ingen ha något att säga?
Man eller kvinna, det kvittar.
Om du inte gillar, ska du inte ta emot gåvor.
Det förminskar dig var gång du accepterar nåt av henne.
Du uppfostrades inte på det sättet, pojke, och det vet du.
Du vet vad du måste göra, eller hur?
Ja, ta ut den.
Jag vet. Jag måste lämna tillbaka allt det här.
-Och? -Och jag måste vara ärlig mot henne.
Och du vet att det är rätt.
Om jag behåller motorcykeln, är jag hallick.
Lämnar jag tillbaka den, är jag en jävla idiot.
Då får jag vara en hallick, då.
-Hej, älskling. -Hej.
Choklad?
Glöm det, älskling. Fem dollar styck, så jag delar inte.
Jag är så arg.
Okej, här. Ta ett bett.
Nej, det handlar om domare Robertson.
Han har suttit på sin post av helt felaktiga skäl.
Kandiderar ingen emot, blir han kvar.
Vem tänker du på?
Jag vet inte.
Någon dynamisk, och med principer.
Någon som är snygg i en svart mantel.
Jesse Jackson?
Nej, jag.
Jag vet det. Jag har alltid tänkt att du kan bli en bra domare.
Är du säker på det här då?
Detta kan innebära stora förändringar.
Ja, men det kunde innebära stora förändringar för folk i stan.
Kanske till det bättre.
-Jag älskar dig, Vivian. -Jag älskar dig med, Philip.
Låt bli min choklad, annars är du dödens.
Här är domare Robertson vid det stora elevantikrigsmötet, minns ni?
Den ende läraren som hade mod nog-
-att trotsa administrationen.
-Jag kan inte tro det. -Tro mig, Hilary.
Han var en bra man och en bra advokat.
Nej, jag menade att kvinnor inte rakade sig under armarna.
Farbror Phil, vänta.
Vem är den magre, konstiga, bredvid dig?
Det är jag.
Vilken lättnad, för jag började undra-
-varför farbror höll i killens hand.
Han kommer strax hit.
Hur ska jag kunna berätta att jag ska kandidera mot?
Hur säger man till någon som varit ens hjälte-
-att han nu är inkompetent?
Store man, får jag föreslå ordkort med riktigt stora bilder?
Oroa dig inte, älskling, om han är den du tror att han var, så förstår han.
Om han är den man jag tror, går han vilse på väg till badrummet.
Domare Robertson.
-Tack, Benson. -För sista gången, sir...
...jag är inte Benson.
Nej, visst.
-Hur är det, domaren? -Det är bra.
Tja, vi ska lämna er ensamma. Kom, ungar.
God kväll, trevligt att ses igen.
Hon har inte bara åldrats, hon har en ölmage.
-Det är min fru, och hon är gravid. -Då borde hon lägga av med ölen.
Vill du sätta dig ner lite?
Domare Robertson, jag hörde att du kandiderar till ett omval och...
Och du vill lämna ett stort fett bidrag. Bra.
Du, ställ ut det i kontanter.
Eller bara ge mig kontanter.
Eller kanske den där ringen.
Den var bra.
Nej, Carl.
Det är något jag vill berätta för dig...
-...men jag kan inte hitta orden. -Var såg du dem senast?
Nej.
Jag pratar om det som har hänt med dig.
-Jag ska vara uppriktig. -Okej, och vem är jag?
Nej.
Vad jag försöker säga är-
-att du kanske har tjänat samhället länge nog.
Och som din vän borde jag nog berätta att...
Ja, det är kanske dags för pensionen.
Skulle jag gå i pension? Åh, Frank.
Har du mist förståndet?
Det är stans bästa jobb. Jag får gratis kaffe, parkeringsservice-
-behöver inte ha byxor och dessutom ska ingen kandidera mot mig.
Jo, det är ju någon.
-Vem då? -Jag.
Du! Du måste skämta.
Du vet ingenting om att söka domartjänster.
-Jag lärde dig om lagen, inte politik. -Saken är den...
...att jag ska kandidera mot dig, och jag ville berätta det.
Jaså? Låt mig berätta något då, ansikte mot ansikte.
Jag är en mycket värdig motståndare.
Och jag kan spegla mig själv i ditt huvud.
Benson, min bil.
Wow. En massa slick, och fortfarande hör man tick.
Domaren? Hej, vad händer? Vad gör du här?
-Jag vet inte, bor inte jag här? -Nej, domaren, det gör du inte.
Inte konstigt att garageportsöppnaren strejkar.
Det tog en evighet att bända upp den.
-Du, domaren. -Juice?
Nej, tack.
Jag har lite problem som jag måste ta itu med ikväll.
-Kvinnoproblem. -Kvinnor.
De har varit ett problem ända sen de fick rösträtt.
Sitt ner, grabben. Prata med mig, prata.
Jag har haft min andel av problem med kvinnor.
Jo, det är en tjej i skolan, Lindsey.
Hon köper en massa fina presenter till mig.
Vad är problemet?
-Men jag är inte attraherad av henne. -Nå, vad är problemet?
Faster Viv sa att, du vet-
-det är fel att ta emot gåvor från dem som...
-...man inte är attraherad av. -Grabben.
Jag minns att i din ålder var det en tjej-
-jag inte gillade så mycket-
-och hon köpte alltid presenter, och bjöd på middag.
För tusan, hon erbjöd sig till och med att betala min juridikutbildning.
-Så vad gjorde du då? -Vad kunde jag göra? Jag gifte mig med henne.
-Paj? -Nej, tack, domare.
Så du vill alltså få berätta att-
-du blev tillsammans med henne och ni hade ett långt, otroligt underbart liv ihop.
Jag önskar jag kunde säga det.
Men sanningen är att jag dumpade henne efter juristlinjen.
Så tråkigt, det var synd.
Nej, det är okej. Vi delade allt på hälften.
Jag fick pengarna, huset, bilen, båten, och hon fick behålla barnen.
-Paj? -Nej. Nej, tack.
Så du menar att du behöll allt det där-
-som hon gett dig, efter att ni brutit?
Javisst. Innehav är nio tiondelar av lagen, grabben.
Tjena.
Lindsey, jag sa ju att jag var upptagen.
Men jag är i grannskapet, och riktigt nära.
Hur nära, Lindsey?
Prinsessan Leia!
Må kraften vara med dig.
-Will, nån har brutit sig in i ert garage. -Snabbt, ring polisen.
Lindsey, kan vi prata lite?
Vad gör du här, egentligen?
-Som om jag inte vet det, eller hur? -Det är över, Will.
-Ser du vad jag menade? Det är vad? -Över.
-Men varför? -Varför fråga varför? Titta på henne.
Jag är inte attraherad av dig, Will.
-Jo. Jo, det är du. -Nej. Det är jag inte alls.
-Jag har aldrig varit attraherad av dig. -Men...
Men varför köpte du mig alla saker?
Tja, du är kapten för basketlaget-
-du är populär, och att bli sedd med dig på dansen gjorde mig populär också.
Men nu är ditt jobb klart.
Den kvinnan är ju totalt hänsynslös.
Funderat på att bli politiker?
-Ja. Faktiskt så... -Stopp, stopp lite.
Lindsey, men jag då, som person?
Och hur jag får en grop i kinderna när jag ler?
Vad har jag för ögonfärg?
Du är helt tyst. Du vet inte ens.
Vem bryr sig?
Jag känner mig så utnyttjad, så billig.
Du var verkligen inte billig. Du kostade mig en förmögenhet.
Jag vill ha tillbaka mina saker. Nu.
-Vänta. Men... -Nu!
Ta tillbaka ringen, för inte ens min mamma är lika skrikig.
Ta tillbaka klockan, och du kan ta den här jackan.
Trevligt att träffas, unga dam. Se till att rocka, i valet.
Hej då.
Vet du, domaren...
...jag trodde inte att ett farväl skulle vara svårt.
Jag älskade verkligen den klockan.
Han var lite excentrisk.
Men han läde... Läde mig... Vi tar om det där.
-Lärde han? -Han läde.
-Vad lärde han dig? -Han läde mig...
-Då tar vi om det igen. -Fan.